-Hvorfor flygter du? -Jeg har taget den her tilbage.
-Nu er alt godt igen. -Vel er det ej.
Du skal ikke bare have den tilbage. Du skal stille tyvene til ansvar.
-Det går ikke, Adam. Jeg kan ikke. -Kan du ikke?
Er du fysisk og psykisk ude af stand til at forsvare dig?
-Vær sød ikke at tvinge mig. -Jeg tvinger dig ikke til noget.
Det her bliver slemt.
Hør, I røvhuller! Er det mig, I leder efter?
-Nå, hvordan gik det? -Godt.
Skræmmende og smerterfuldt, men godt.
Det var aldrig gået uden ham her.
-Du gjorde det værste selv. -Er man blevet beskeden?
-Darryl elsker offerrollen. -Ja, desværre.
På trods af alt, hvad jeg har været igennem, falder jeg nemt ind i den.
-Og det vil du blive ved med. -Hvad er så meningen?
Vi kan svække dæmonernes kraft ved at bevidstgøre os om dem.
-Forstår du det? -Ja.
Det var stof til eftertanke.
Godt, så er vi vist færdige for i dag.
Det her mindede lidt om problemerne med din chef, Rebecca.
-Det kan vi tale lidt om. -Ja, men jeg vil tilbage til festen.
-Stræber. -Det er jer, der er for dovne.
Den her dovenlars skal tilbage til arbejdet.
Jeg skal mødes med den manual, jeg læser korrektur på.
-Skal du noget særligt i aften? -Det skal jeg hver aften.
-Vi ses, doktor. -Sov godt, Adam.
Det siges, at vi selv vælger, hvordan vi vil leve-
-men bliver livet ikke, som man havde håbet, begynder man at tvivle.
Havde man virkelig et valg, eller var alt allerede fastlagt?
Hvor meget kan vi vælge selv, og hvor meget afhænger af os selv?
-Hej. -Hej, Adam.
Det ser fint ud. Du har lagt et flot bed.
-Tak. -Du har talent for det.
-Tænk, hvis alle var så dygtige. -Tak, jeg kan lide arbejdet.
Det kan man mærke.
-Hvor længe bliver du her? -Hvad mener du?
-Du starter vel snart dit eget. -Næppe.
-Hvorfor ikke? -Jeg er ved at blive gammel.
Warren Buffet var 32, da han tjente sin første million.
Så er jeg to år bagud.
Jeg må hellere se til, han ikke kommer til skade.
John ...
Du ringer jo aldrig tilbage, så jeg kom forbi.
Bare rolig, jeg har ikke smadret låsen.
-Hvad vil du? -Må jeg ikke hilse på min bror?
Hastings er død.
-Er han død? -For to uger siden.
Blev han myrdet?
Han fik et hjerteanfald lige foran mig.
-Fandens også ... -Ja ...
-Det gør mig ondt. -Også mig.
-Kommer du til bisættelsen? -Nej, jeg kan ikke.
-Jeg vidste, at jeg kom forgæves. -Det er ikke nogen god idé.
Du har ham at takke for alt og burde vise ham lidt respekt.
-Jeg ville ønske, at jeg kunne. -Valget er dit.
Han ville have ønsket det.
-Mor har haft dem her siden 70'erne. -Ikke noget syntetisk.
Kun økologisk kød, mælk, frugt og grønsager.
-Her lugter brændt, Erica. -Nej!
-Hej, mor! -Hvorfor er der kaos i mit køkken?
-Vi er i gang med at gøre rent. -Vi ville også lave middag til dig.
-Hvad er der i kassen? -De er ældgamle og sikkert giftige.
-Dem drak I altid af engang. -Ja, og se, hvordan det gik os.
Jeg tog dem der på hospitalet. De har en supergod støttegruppe.
En støttegruppe? Det er sødt af jer, men det behøver jeg ikke.
Hvis du skifter mening, ligger det lige der.
Sæt dig ned og slap af, mens vi laver mad.
-Kan vi ikke gå ud at spise i stedet? -Du har styrtet rundt hele dagen.
-Jeg kan klare et par timer mere. -Vi behøver ikke ...
Jeg har kræft, ikke hjertesygdom.
Godt, vi skal bare gøre os i stand, så går vi bagefter.
-Du skulle jo sætte den på 190. -Det gjorde jeg!
-Hej. -Hej. Hvad laver du her?
Har du glemt, at vi skulle ses?
-Du glemmer jo alt. -Pyt med det, nu er du her jo.
Hold op.
-Jeg vil tale med dig. -Jeg er ikke i humør til at tale.
-Jeg skal gå. -Det tillader jeg ikke.
Du har ikke noget valg.
Drop nu dine spil, Jess.
Jeg kom for at sige til dig, at det er nødt til at stoppe.
Hold op, Adam.
-Jess ... -Vi kan ikke fortsætte for evigt.
-Jeg siger ikke, det skal vare evigt. -Nej, det gør du aldrig.
Vi vidste allerede fra starten, at du ikke ville have et forhold.
Jeg føler ...
Jeg føler, at jeg vil have mere.
Gør, hvad du vil.
Farvel.
Vi ville ryste politiet af os-
-så Hastings kørte så hurtigt, at vi væltede.
Vi er spændt fast og hænger på hovedet. Han ser på mig og siger:
"Derfor kører jeg ikke, når jeg er fuld. Det er svært nok i forvejen."
Frenchie vil sige noget.
Hastings sagde, at man skulle passe på alt med hjul eller patter.
-Du kom alligevel? -Jeg ville vise ham den sidste ære.
-Du kan sige noget efter Frenchie. -Det vil jeg ikke.
Kom nu, det ville gøre dem glade.
Fortæl nogle sjove anekdoter om ham. Det er ikke så svært.
Han gav aldrig hånd uden at mene det.
Jeg ved ikke, om han var religiøs-
-men jeg håber, at nogen passer på ham, som han passede på os.
-Skål for min ven Hastings. -Skål.
-Adam! -Hej, Frenchie.
Hej.
Det er et par år siden, jeg har set Hastings.
Vi var vrede på hinanden.
Jeg var vred på ham for at trække mig ind i det her-
-men alligevel var han der altid for mig.
Det kan de fleste herinde ikke sige om nogen.
Han var ikke perfekt, men han lærte mig meget-
-og det vil jeg altid være taknemmelig for.
Tak, det er nok.
Du har altid gang i noget, Adam.
-Frenchie fik altid dine rester. -Jeg har slået op med en pige i dag.
Der kan du se! Vi har savnet dig.
Frenchie har ikke fået noget, siden du forsvandt.
-Skal du med på Jilly's? -Nej, jeg skal på arbejde i morgen.
-Det skal vi alle sammen. -Kom med og få et enkelt glas.
Du bestemmer selv, Adam.
Godt, hvorfor ikke?
Jeg kom op på 240 på banen forleden dag.
-Fra 0 til 100 på 4,5 sekunder. -Ikke dårligt.
Hvad kører du for tiden?
Jeg kører i sporvogn, men overvejer at købe en cykel.
Du kunne godt bruge lidt motion, Frenchie.
Har du opgivet alt? Hvad laver du nu?
Havearbejde og andet forefaldende arbejde.
Det lyder ikke godt betalt.
Jeg skulle måske overtage Hastings' område? Det var jo det, han ville.
Johnny ... Du har aldrig haft nogen humor.
Du skal ikke tænke så meget.
Skal I med eller hvad?
-Hvad skal du med et boldtræ? -Jeg skal købe cigaretter.
Hos Eddie? Kunne du ikke have gjort det et andet sted?
-Du har ikke brug for et boldtræ. -Sig det til ham.
-Han lytter ikke til mig. -Jeg vil ikke uddele øretæver.
Hvis du går derind, betaler han måske med det samme.
Min bror vender mig ryggen og går sin vej. Endnu engang.
Så er det din skyld, at Eddie får bank!
Hvad har du gang i?
Hastings lærte dig op, fordi du er så meget farligere end os.
Du kan plante så mange blomster, du vil-
-men du forandrer dig aldrig.
Gør det, du er bedst til!
Der kan du se! Så meget har du heller ikke forandret dig.
Eller hvad?
-Hvad var det, der skete? -Jeg skulle aldrig have taget derhen!
-Vær ikke så hård mod dig selv. -Din bror provokerede dig jo.
Som djævelens advokat vil jeg gerne vide, hvorfor du blev så vred.
-Var det ikke tydeligt? -Han ramte et ømt punkt.
Det er vigtigt at forstå, hvorfor du reagerer så voldsomt.
-Det lykkedes ham at hidse mig op. -Hvorfor det?
Fordi han er en idiot!
-Fortæl om chefen fra helvede. -Laver du sjov?
-Ikke med den slags. -Nu?
Det ødelagde mit liv. Kunne vi ikke have talt om det før?
Du har ikke været klar til det før nu.
Værsågod.
Jeg var 21 år og kunne ikke finde arbejde, så far skaffede mig noget.
Sean, min chef, var efter mig lige fra starten.
Han skreg ad mig hele dagen, til det blev for meget for mig.
Han blev slemt tilredt.
Jeg fik seks måneder og kom ud fuld af had.
Alle vidste, hvad jeg havde gjort-
-og Hastings var den eneste, der ville ansætte mig.
Jeg tog jobbet, trak min lillebror med i det, og resten er historie.
Hvad ville du ændre på, hvis du kunne?
Jeg ville ikke overfalde Sean.
Jeg ville ændre på alt, men det går jo ikke.
Den del af det tager jeg mig af.
Hvad fanden er der med dig? Kom nu!
Og stop klynkeriet!
-Du er fuldstændigt uduelig! -Det er jeg ked af, chef.
Min femårge datter kunne gøre det bedre.
Kom tilbage om et kvarter.
-Du bestemmer ikke over mig! -Hør nu her, Sean ...
-Jeg gør det så godt, jeg kan ... -Gør du det ikke bedre, er du fyret.
-Skrid! -Er jeg fyret?
Lige præcis, Einstein! Du er fyret!
-Hvad er det, du laver? -Jeg prøver at gøre det lidt pænt.
Sådan ser der altid ud.
-Skulle du ikke på arbejde i dag? -Jo, men jeg blev fyret.
-Øv ... Hvad mon far siger? -Det skal du ikke bekymre dig om.
-Skal vi give ham en røvfuld i aften? -Nej, det skal vi ikke.
-Han fyrede dig jo. -Vend den anden kind til.
-Hvad lavede du i søndagsskolen? -Jeg pillede ved Rosetta.
-Skål for brødrene Fitzpatrick. -De sejeste i byen.
-Jeg giver frokost. -Nej ...
Jo, du er jo blevet fyret.
Må jeg give en øl?
-Kender du Frenchie? -Jeg kender dem alle sammen.
Han siger, at Sean Foran og dig var oppe at skændes i dag.
Nu er du arbejdsløs igen, men jeg kan tilbyde dig arbejde.
-Det er meget godt betalt. -Tak, men jeg er ikke den rette.
Lad mig om det.
Tag det ikke ilde op, men jeg siger nej tak.
Du gør, som du vil. Nyd jeres øl.
Forresten ... Hils jeres far.
Forstår du, hvad du sagde nej til?
Sikke et hyggeligt sted!
-Mor! Har du fået en ny top? -Ja, ekspeditricen overtalte mig.
-Hvor er det dejligt at se dig, Barb! -Sikke en sød frisure!
-Ligesom din top! -Tak.
Jeg hedder Ivan. Flot decollage!
Jeg mener dekolletage ... Jeg har aldrig været god til fransk.
Jeg henter en Cosmopolitan. Slå jer ned imens-
-og syng gerne en sang. Det er karaokeaften!
-Hvor morsomt! Skal vi synge noget? -Glem det, jeg nægter.
-Sam? -Ja ... Hvis du dækker dig til.
-Hold op, hun ser fantastisk ud. -Tak.
Så længe man har noget, skal man vise det frem.
Jeg synger gerne, bare ikke Britney.
Sikken ekshibitionist!
Den top er for meget!
Erica?
Ja ... Vil du have noget vin? Jeg henter lige en flaske.
-Vil du synge duet? -Nej.
Har du tid til at hjælpe Adam?
To whisky med ginger ale og to tequila.
Værsågod.
-Mand, et kostume. -Jeg har ikke valgt det selv.
Det klæder dig.
-Skal du holde øje med mig? -Doktor Tom gav ingen retningslinjer.
-Jeg skulle følge mit instinkt. -Og hvad fortæller det dig?
At jeg ikke kan lide min frisure, og at jeg stiller spørgsmålene.
Nå? Hvordan går det så?
Det går godt.
Jeg omgås min bror, før han blev et svin.
Det føles lidt hårdt at se ham.
Egentlig skulle jeg sidde i fængsel nu-
-men nu har jeg ikke slået min chef, og jeg afviste Hastings.
-Hvad sker der så nu? -Det er det, jeg prøver at forstå.
Dit liv er blevet et ubeskrevet blad.
Du kan skrive historien om, og alt er muligt.
-Ja, måske ... -Du har ikke gjort noget kriminelt.
Vi kan ikke bare lave om på vor fortid.
-Du tænker for meget. -Det er jo rigtigt.
Du lærte mig jo at leve i nuet.
Jeg synes, at du skal blæse på, hvad du må, og hvad du ikke må-
-og bare nyde denne lejlighed.
Læg så meget jord på, at det dækker rødderne.
-Hvor har du lært det her? -Har I stjålet det?
-Kan du lide det eller ej? -Jeg har ikke tænkt mig at luge.
-Hvad synes du? -Det ser godt ud.
Jeg kan lide det her. Vi burde starte vort eget!
-Fitzpatricks anlægsgartneri. -Den blinde fører den blinde ...
Jeg går i gang med at lave mad. Træk ikke jord med ind.
-Hvad har du sagt til Sean? -Han ville bare af med mig, far.
Det var ikke nemt at skaffe det job til dig, og så ødelægger du det bare.
Det sætter mig i et dårligt lys.
For fanden da!
Ødelagde jeg beplantningen? Er begge mine sønner dovensvanse?
Kom an!
Du har slået mig for sidste gang. Hører du, din lort?
-Slip mig! -Har du fået nok?
-Ja!
Adam ...
Der er morgenmad.
Giv far et kys.
Er du sød at holde Amelia lidt?
-Vil du have kaffe? -Ja tak.
UBC har tilbudt mig et eksternt lektorat til efteråret-
-og jeg synes, at du skal tage med os til Vancouver.
Du kunne bruge noget ferie, Adam.
-Har du lyst? -Hvad sagde du?
Har du slet ikke hørt, hvad jeg har sagt. Vancouver til efteråret ...
Undskyld, jeg ...
Jeg har det underligt.
-Føler du dig da syg? -Nej ...
-Adam? -Jeg ved ikke ...
Jeg ved ikke, hvad der er galt med mig.
Tag Amelia.
Du har brug for en pause.
Lad John tage arbejdet for dig. Du slider bare dig selv op.
-Hallo? -Det er John.
-Kommer du forbi i dag? -Ja, det kan du tro.
-Hvor er du henne? -I krydset ved Pape og Strathcona.
Jeg er der om lidt.
-Jeg skal gå. -Skal jeg køre dig?
Nej, det gør ikke noget. Har du set mine nøgler?
-Er alt vel? -Ja.
Adam!
Går det godt? Bea sagde, du var dårlig.
Jeg har det fint. Jeg har bare sovet lidt dårligt.
-Hvad er der galt? -Vi skulle jo bygge en stenmur ...
... men nu er hele området vådt.
Det svarer til at lægge grus i en dam.
Der er den.
Hvor skulle den være?
Problemet er, at haven hælder mod gaden.
Vi kan lede vandet mod blomsterbedet-
-og grave en grøft på godt en halv meter.
-Fyld den med grus fra trillebøren. -Ærtegrus?
Netop. Læg en fiberdug over og læg en stor sten ovenpå.
-Det lyder godt. Det ordner vi. -I orden.
-Du har arbejdet over igen. -Ja, vi stødte på lidt problemer.
Kom nu i seng.
Er der noget galt?
Jeg har det bare lidt underligt. Undskyld.
Det gør ikke noget. Stakkel, du er jo helt færdig.
Ja.
-Prøv at få lidt søvn. -I orden.
-Jeg skal lige have et glas vand. -I orden.
Kan du ikke sove?
-Hvorfor gør du det her? -Jeg gør ikke noget.
-Dine valg har ført dig hertil. -Det var ikke mine valg!
Man har kun én chance! Det her liv er ikke virkeligt.
Jeg er hverken gift med den kvinde eller har fået et barn!
Jeg kommer ikke til at beholde noget af det alligevel.
"Det er vor fantasi, som forvandler sig til virkelighed." Helen Araromi.
"Man ligger, som man har redt." Sådan ser virkeligheden ud!
Jeg valgte at lammetæve en mand og må leve med konsekvenserne.
Hvis du har det sådan, skal jeg ikke stå i vejen for dig.
Kom så op igen! Hold op med at brokke dig!
Du er fuldkommenlig uduelig!
Det var jo sjovt ... Tak, fordi du viste mig noget, jeg allerede ved.
-Og det er? -Jeg ødelagde alt.
Nu overdriver du.
Sammenlignet med den anden Adam, er det tydeligt, hvem der er taberen.
-Du forstår det ikke. -Jaså?
Hør nu bare efter.
Du siger, at man må leve med konsekvenserne-
-men det betyder ikke, at man skal give op.
Hun har ret. Du kan stadig få et godt liv.
-Skal jeg gifte mig og få børn? -Ja, hvis det er det, du vil.
Du kan få det andet liv, hvis du vil.
Jeg er flad og har ingen uddannelse! Hvem skulle dog gifte sig med mig?
Undskyldninger.
-De mener, at du kun ser bjerget. -Hvilket bjerg? Hvad taler du om?
Du talet kun om alt det, der forhindrer dig i at nå dine mål.
Du lægger dem i en bunke og bygger et bjerg.
Egentlig burde du bare klatre over det.
Det gør du ikke.
Det handler ikke om, at du ikke kan ...
Du er bange, men du vil ikke indrømme det.
Du vælger at lade din fortid definere dig-
-selvom du kunne vælge noget andet.
Ov, det var dybt.
-Ti stille og lyt til hende! -I lukker jo kun en masse lort ud!
Godt gået.
Du godeste! Hvor du været?
Heldigvis et andet sted.
-Vin? -Meget gerne.
Kan jeg stadigvæk, eller hvad?
Det lød godt.
-Hvad nu? I har det der udtryk. -Hvad for et udtryk?
-Du ved udmærket, hvad jeg mener. -Det er bare ...
Du har været lidt for meget i dag, mor.
Hvordan skal jeg så være, Erica?
Vi vil bare have, at du skal passe på dig selv, mor.
-Skal jeg opføre mig som en syg? -Nej, sådan er det ikke ment.
Jeg må hellere gå nu.
-Mor ... -Jeg har fået nok for i aften.
-Er I søde at køre mig hjem? -Mener du det?
-Vil du indenfor? -Ja, hvis du har noget is.
-Du slår stadigvæk hårdt. -Du rører stadig mine ømme punkter.
Som far, så søn.
-Har du mødt ham? -Far? Nej.
-Jeg vil heller ikke. Hvad med dig? -Nej.
Bliver du aldrig træt af det? Lortesnakken, volden ...
-Hold nu op. -Jeg vil ikke skændes.
Jeg vil bare vide det, for jeg er træt af det her liv.
Ja, men jeg er ikke som du.
-Ville du ikke stoppe, hvis du kunne? -Nej.
Jeg har det godt med det. Hvad med dig?
Savner du ikke pengene? Respekten?
Mener du virkelig, at du er tilfreds med det liv, du lever nu?
Nej, det er jeg overhovedet ikke.
-Burde du ikke være det? -Jo, det burde jeg.
Jeg har aftalt at mødes med de andre. Du er velkommen til at tage med.
Nej, men tak for tilbuddet.
-Kan du sætte mig af på vejen? -Ja.
-Hej. -Undskyld, vi skal ikke forstyrre.
I forstyrrer ikke. Sæt jer ned.
Vi vil bede om forladelse for vor opførsel.
Vi sårede dig, og det var virkelig ikke vor mening.
Nej, og jeg forstår godt, at det er svært at håndtere min sygdom.
-Det skal ikke handle om os. -Nej.
I er bekymrede, og det er jeg også-
-men det er, som om jeg skal opføre mig som et sygt menneske.
Det vil jeg ikke.
Jeg har det godt, og jeg vil leve normalt, så længe jeg kan.
Godt ...
-Forstår I, hvad jeg mener? -Ja, fuldstændig.
Det var godt.
Jeg kommer!
-Hej. -Hej.
-Hvor har du min adresse fra? -Internettet. Det er fantastisk.
-Må jeg komme ind? -Selvfølgelig.
Her bor jeg ...
Jeg vil gerne sige undskyld.
-Ja ... -Du ville jo bare hjælpe.
Ja, men jeg er ny, og jeg ved ikke rigtig, hvordan man gør.
Det ved du vist godt, og du havde helt ret.
Jeg ved, hvordan det er at blive holdt nede af sin fortid-
-og ikke komme nogen steder.
Du har ret. Jeg er bange.
Især nu, hvor jeg ved, at jeg skal gøre noget ved det.
Undskyld, at jeg trængte mig på. Jeg skal nok gå nu.
-Tak. -Det var så lidt.
-Vi ses. -Det gør vi.
Vi stilles over for nye valg hele tiden.
Man kan vælge at være modig eller at holde sig tilbage.
Man kan vælge bare at se livet passere forbi.
Nogle gange tror vi, at vi ikke har noget valg, selvom vi har det.
Man har altid et valg.
Jeg vil tage jeres kursus i landskabsarkitektur.
Oversættelse: Dorte Langberg www.primetext.tv